36Ved min Hellighed svor jeg én Gang for alle - David sviger jeg ikke:
37Hans Æt skal blive for evigt, hans Trone for mig som Solen,
38stå fast som Månen for evigt, og Vidnet på Himlen er sanddru.” - Sela.
39Men du har forstødt og forkastet din Salvede og handlet i Vrede imod ham;
40Pagten med din Tjener har du brudt, vanæret hans Krone og trådt den i Støvet;
41du har nedbrudt alle hans Mure, i Grus har du lagt hans Fæstninger;
42alle vejfarende plyndrer ham, sine Naboer blev han til Spot.
43Du har løftet hans Uvenners højre og glædet alle hans Fjender;
44hans Sværd lod du vige for Fjenden, du holdt ham ej oppe i Kampen;
45du vristed ham Staven af Hænde og styrted hans Trone til Jorden,
46afkorted hans Ungdoms Dage og hylled ham ind i Skam. - Sela.
47Hvor længe vil du skjule dig, HERRE, for evigt, hvor længe skal din Vrede lue som Ild?
48Herre, kom i Hu, hvad Livet er, til hvilken Tomhed du skabte hvert Menneskebarn!
49Hvo bliver i Live og skuer ej Død, hvo frelser sin sjæl fra Dødsrigets Hånd? - Sela.
50Hvor er din fordums Nåde, Herre, som du i Trofasthed tilsvor David?
51Kom, Herre, din Tjeners Skændsel i Hu, at jeg bærer Folkenes Spot i min Favn,