7På din Helligdom satte de Ild, de skændede og nedrev dit Navns Bolig.
8De tænkte: “Til Hobe udrydder vi dem!” De brændte alle Guds Samlingshuse i Landet.
9Vore Tegn, dem ser vi ikke, Profeter findes ej mer; hvor længe, ved ingen af os.
10Hvor længe, o Gud, skal vor Modstander smæde, Fjenden blive ved at håne dit Navn?
11Hvorfor holder du din Hånd tilbage og skjuler din højre i Kappens Fold?
12Vor Konge fra fordums Tid er dog Gud, som udførte Frelsens Værk i Landet.
13Du kløvede Havet med Vælde, knuste på Vandet Dragernes Hoved;
14du søndrede Hovederne på Livjatan og gav dem som Æde til Ørkenens Dyr;
15Kilde og Bæk lod du vælde frem, du udtørred stedseflydende Strømme;