2Kom din Menighed i Hu, som du fordum vandt dig, - du udløste den til din Ejendoms Stamme - Zions Bjerg, hvor du har din Bolig.
3Løft dine Fjed til de evige Tomter: Fjenden lagde alt i Helligdommen øde.
4Dine Fjender brøled i dit Samlingshus*, satte deres Tegn som Tegn deri. { *dvs. Templet; samme Ord bruges i 2 Mos. 27, 21 o. a. St. om Åbenbaringsteltet og i Sl. 74, 8 i flertal om Synagogerne. }
5Det så ud, som når man løfter Økser i Skovens Tykning.
6Og alt det udskårne Træværk der! De hugged det sønder med Økse og Hammer.
7På din Helligdom satte de Ild, de skændede og nedrev dit Navns Bolig.
8De tænkte: “Til Hobe udrydder vi dem!” De brændte alle Guds Samlingshuse i Landet.
9Vore Tegn, dem ser vi ikke, Profeter findes ej mer; hvor længe, ved ingen af os.
10Hvor længe, o Gud, skal vor Modstander smæde, Fjenden blive ved at håne dit Navn?
11Hvorfor holder du din Hånd tilbage og skjuler din højre i Kappens Fold?
12Vor Konge fra fordums Tid er dog Gud, som udførte Frelsens Værk i Landet.