15Frels mig med din trofaste Hjælp fra Dyndet, at jeg ikke skal synke; red mig fra dem, der hader mig, fra Vandenes Dyb,
16lad Strømmen ikke gå over mig; lad Dybet ikke sluge mig eller Brønden lukke sig over mig.
17Svar mig, HERRE, thi god er din Nåde, vend dig til mig efter din store Barmhjertighed;
18dit Åsyn skjule du ej for din Tjener, thi jeg er i Våde, skynd dig og svar mig;
19kom til min Sjæl og løs den, fri mig for mine Fjenders Skyld!
20Du ved, hvorledes jeg smædes og bærer Skam og Skændsel; du har Rede på alle mine Fjender.
21Spot har ulægeligt knust mit Hjerte; jeg bied forgæves på Medynk, på Trøstere uden at finde;
22de gav mig Malurt at spise og slukked min Tørst med Eddike.
23Lad Bordet foran dem blive en Snare, deres Takofre* blive en Fælde; { *dvs. Offermåltider. }
24lad Øjnene slukkes, så Synet svigter, lad Lænderne altid vakle!
25Din Vrede udøse du over dem, din glødende Harme nå dem;
26deres Teltlejr blive et Øde, og ingen bo i deres Telte!
27Thi de forfølger den, du slog, og øger Smerten for dem, du såred.