4da skal du have din Fryd i HERREN, og han skal give dig, hvad dit Hjerte attrår.
5Vælt din Vej på HERREN, stol på ham, så griber han ind
6og fører din Retfærdighed frem som Lyset, din Ret som den klare Dag.
7Vær stille for HERREN og bi på ham, græm dig ej over den, der har Held, over den, der farer med Rænker.
8Tæm din Harme, lad Vreden fare, græm dig ikke, det volder kun Harm.
9Thi Ugerningsmænd skal ryddes ud, men de, der bier på HERREN, skal arve Landet.
10En liden Stund, og den gudløse er ikke mere; ser du hen til hans Sted, så er han der ikke.
11Men de sagtmodige skal arve Landet, de fryder sig ved megen Fred.
12Den gudløse vil den retfærdige ilde og skærer Tænder imod ham;
13men Herren, han ler ad ham, thi han ser hans Time komme.
14De gudløse drager Sværdet og spænder Buen for at fælde arm og fattig, for at nedslagte dem, der vandrer ret;
15men Sværdet rammer dem selv i Hjertet, og Buerne brydes sønder og sammen.
16Det lidt, en retfærdig har, er bedre end mange gudløses Rigdom;
17thi de gudløses Arme skal brydes, men HERREN støtter de retfærdige;
18HERREN kender de uskyldiges Dage, deres Arvelod bliver evindelig;
19de beskæmmes ikke i onde Tider, de mættes i Hungerens Dage.
20Thi de gudløse går til Grunde, som Engenes Pragt er HERRENS Fjender, de svinder, de svinder som Røg.