101Jeg holder min Fod fra hver Vej, som er ond, at jeg kan holde dit Ord.
102Fra dine Lovbud veg jeg ikke, thi du underviste mig.
103Hvor sødt er dit Ord for min Gane, sødere end Honning for min Mund.
104Ved dine Befalinger fik jeg Forstand, så jeg hader al Løgnens Vej.
105Dit Ord er en Lygte for min Fod, et Lys på min Sti.
106Jeg svor en Ed og holdt den: at følge dine retfærdige Lovbud.
107Jeg er såre ydmyget, HERRE, hold mig i Live efter dit Ord!
108Lad min Munds frivillige Ofre behage dig, HERRE, og lær mig dine Lovbud!
109Altid går jeg med Livet i Hænderne, men jeg glemte ikke din Lov.
110De gudløse lægger Snarer for mig, men fra dine Befalinger for jeg ej vild.
111Dine Vidnesbyrd fik jeg til evigt Eje, thi de er mit Hjertes Glæde.
112Jeg bøjed mit Hjerte til at holde dine Vedtægter for evigt til Enden.
113Jeg hader tvesindet Mand, men jeg elsker din Lov.
114Mit Skjul og mit Skjold er du, jeg bier på dit Ord.
115Vig fra mig, I, som gør ondt, jeg vil holde min Guds Bud.
116Støt mig efter dit Ord, at jeg må leve, lad mig ikke beskæmmes i mit Håb!
117Hold mig oppe, at jeg må frelses og altid have min Lyst i dine Vedtægter!
118Du forkaster alle, der farer vild fra dine Vedtægter, thi de higer efter Løgn.
119For Slagger regner du alle Jordens gudløse, derfor elsker jeg dine Vidnesbyrd.
120Af Rædsel for dig gyser mit Kød, og jeg frygter for dine Lovbud.
121Ret og Skel har jeg gjort, giv mig ikke hen til dem, der trænger mig!
122Gå i Borgen for din Tjener, lad ikke de frække trænge mig!
123Mine Øjne vansmægter efter din Frelse og efter dit Retfærds Ord.
124Gør med din Tjener efter din Miskundhed og lær mig dine Vedtægter!
125Jeg er din Tjener, giv mig Indsigt, at jeg må kende dine Vidnesbyrd!
126Det er Tid for HERREN at gribe ind, de har krænket din Lov.
127Derfor elsker jeg dine Bud fremfor Guld og Skatte.
128Derfor følger jeg oprigtigt alle dine Befalinger og hader hver Løgnens Sti.
129Underfulde er dine Vidnesbyrd, derfor agted min Sjæl på dem.
130Tydes dine Ord, så bringer de Lys, de giver enfoldige Indsigt.
131Jeg åbned begærligt min Mund, thi min Attrå stod til dine Bud.
132Vend dig til mig og vær mig nådig, som Ret er for dem, der elsker dit Navn!
133Lad ved dit Ord mine Skridt blive faste og ingen Uret få Magten over mig!
134Udløs mig fra Menneskers Vold, at jeg må holde dine Befalinger!