10Hodi li tko noću, spotiče se jer nema svjetlosti u njemu.”
11To reče, a onda im dometnu: “Lazar, prijatelj naš, spava, no idem probuditi ga.”
12Rekoše mu nato učenici: “Gospodine, ako spava, ozdravit će.”
13No Isus to reče o njegovoj smrti, a oni pomisliše da govori o spavanju, o snu.
14Tada im Isus reče posve otvoreno: “Lazar je umro.
15Ja se radujem što ne bijah ondje, i to poradi vas - da uzvjerujete. Nego pođimo k njemu!”
16Nato Toma zvani Blizanac reče suučenicima: “Hajdemo i mi da umremo s njime!”
17Kad je dakle Isus stigao, nađe da je onaj već četiri dana u grobu.
18Betanija bijaše blizu Jeruzalema otprilike petnaest stadija.
19A mnogo Židova bijaše došlo tješiti Martu i Mariju zbog brata njihova.
20Kad Marta doču da Isus dolazi, pođe mu u susret dok je Marija ostala u kući.
21Marta reče Isusu: “Gospodine, da si bio ovdje, brat moj ne bi umro.
22Ali i sada znam: što god zaišteš od Boga, dat će ti.”