4Herren har gjort allting för att fullfölja och bidra till sitt syfte, även de ogudaktiga passar i rollen för den onda dagen.
5Varje människa som är stolt (arrogant) i sitt hjärta är avskyvärd (motbjudande, vidrig) för Herren, du kan vara säker på att sådana inte undgår sitt straff.
6Genom barmhärtighet (kärlek, godhet, trofasthet) och sanning (pålitlighet, fasthet, stabilitet) till Gud och människor - inte genom religiösa offer, sonas (övertäcks) straffet för synd, och genom att i vördnadsfull tillbedjan frukta Herren undviker människor ondska (fara).
7När en människas vägar (sätt att leva) tilltalar (behagar) Herren, gör han även så att hans fiender försonas (sluter fred) med honom.
8Bättre att ha litet med rättfärdighet, än stor rikedom med tumult (förvirring, problem, oro) som kommer på grund av det orättfärdiga sättet den införskaffats och förvaltats på.
9En människas hjärta (sinne) tänker ut sin väg (framtid), men Herren är den som styr (leder) hans steg.
10Gudomligt inspirerade beslut finns på konungens läppar, därför måste hans mun vara trofast när han dömer.
11En rätt omanipulerad balansvåg och medföljande vikter kommer från Herren, alla vikter i viktlådan har sitt ursprung från honom.
12En kung som är ond är något avskyvärt (motbjudande, vidrigt) inför både människor och Gud, tronen befästs genom rättfärdighet på alla områden och i alla relationer.
13Rättfärdiga läppar är en glädje för kungar, och de älskar den som talar det som är rätt (sant, rättframt, uppriktigt).
14Kungens vrede är en dödens budbärare, men en vis man lugnar (stillar) den.
15I skenet av kungens närvaro finns liv, och hans favör (gillande) är som ett moln som ger vårregn. Det sista regnet innan skörden som ger näring åt frukten, till skillnad från höstregnet som gör så att sådden gror.
16Hur mycket bättre är det inte att skaffa vishet än guld! Ja, hellre än silver, välj att få förstånd (insikt, förståelse).
17De rättfärdigas väg undviker ondska, den som aktar (skyddar) sin väg, bevarar sitt liv.
18Stolthet går före undergång, och en arrogant (högmodig) ande före fall (olycka).
19Bättre att vara bland de fattiga och ha en ödmjuk ande, än att dela byte från orätt vinning med de stolta (högmodiga).
20Den som agerar vist (följer Guds ord) får framgång, den som förtröstar på Herren blir välsignad (glad, lycklig, avundsvärd).
21De som är visa i hjärtat kallas förståndiga (välbetänkta, insiktsfulla), ett gott (behagligt, ljuvligt, väldoftande) tal ökar kunskapen (mottagligheten, förmågan att ta in kunskap). Både för den som talar och den som lyssnar.
22Sunt förnuft (kunskap, insikt, förståelse) är en livets källa för dem som äger det, men de oförnuftiga straffas av sin egen dårskap.
23Hjärtat hos den vise lär tungan vad den ska tala, och hans läppar ökar i kunskap (förmåga att lära ut, gott tal).
24Vänliga (milda, vackra) ord är som honung, söt i smaken och en läkedom för kroppen.
25Det finns en väg som ser ut att vara rätt (ligger rakt fram utan hinder) för en människa, men den leder till döden.
26En arbetares aptit (matlust, hunger) verkar fördelaktigt på honom, den egna munnens hunger pressar honom att arbeta.
27En ogudaktig (ond) människa gräver upp ondska skvallrar och letar efter skandaler hos andra, den är som brännande eld på hans läppar.
28En falsk människa skapar (sår, hittar på orsak till) osämja (splittring, oenighet), en skvallrare (ryktesspridare) separerar till och med nära vänner.
29En våldsverkare (grym man) förför (lurar) sin vän (granne, bror) och leder honom in på en ond väg.
30Den som medvetet kisar med ögonen (sluter sina ögon) planerar ondska, och den som stänger sin mun från att tala sanning, han låter ondska få verka fullt ut.
31Det gråa håret är en ärekrona det kröner en äldre person och inger respekt och vördnad, om den kommer från vandringen på de rättfärdigas väg.
32Den som kontrollerar sitt temperament är bättre än en krigshjälte, och den som kontrollerar sin egen ande är bättre än den som intar en hel stad.