1En människa ansvarar för alla planer i sitt hjärta (att bearbeta och strukturera dem), men det visa svar som tungan till sist ger kommer från Herren.
2Alla människans vägar är rena (rätta) i hennes egna ögon, men Herren prövar (mäter, väger, bedömer) anden (inre tankar, hjärtats motiv).
3Överlämna (anförtro, rulla över) allt du gör till Herren, så ska dina planer (tankar, syften, mål) bli uppfyllda (fasta, etablerade, grundade).
4Herren har gjort allting för att fullfölja och bidra till sitt syfte, även de ogudaktiga passar i rollen för den onda dagen.
5Varje människa som är stolt (arrogant) i sitt hjärta är avskyvärd (motbjudande, vidrig) för Herren, du kan vara säker på att sådana inte undgår sitt straff.
6Genom barmhärtighet (kärlek, godhet, trofasthet) och sanning (pålitlighet, fasthet, stabilitet) till Gud och människor - inte genom religiösa offer, sonas (övertäcks) straffet för synd, och genom att i vördnadsfull tillbedjan frukta Herren undviker människor ondska (fara).
7När en människas vägar (sätt att leva) tilltalar (behagar) Herren, gör han även så att hans fiender försonas (sluter fred) med honom.
8Bättre att ha litet med rättfärdighet, än stor rikedom med tumult (förvirring, problem, oro) som kommer på grund av det orättfärdiga sättet den införskaffats och förvaltats på.
9En människas hjärta (sinne) tänker ut sin väg (framtid), men Herren är den som styr (leder) hans steg.
10Gudomligt inspirerade beslut finns på konungens läppar, därför måste hans mun vara trofast när han dömer.
11En rätt omanipulerad balansvåg och medföljande vikter kommer från Herren, alla vikter i viktlådan har sitt ursprung från honom.
12En kung som är ond är något avskyvärt (motbjudande, vidrigt) inför både människor och Gud, tronen befästs genom rättfärdighet på alla områden och i alla relationer.
13Rättfärdiga läppar är en glädje för kungar, och de älskar den som talar det som är rätt (sant, rättframt, uppriktigt).
14Kungens vrede är en dödens budbärare, men en vis man lugnar (stillar) den.
15I skenet av kungens närvaro finns liv, och hans favör (gillande) är som ett moln som ger vårregn. Det sista regnet innan skörden som ger näring åt frukten, till skillnad från höstregnet som gör så att sådden gror.
16Hur mycket bättre är det inte att skaffa vishet än guld! Ja, hellre än silver, välj att få förstånd (insikt, förståelse).
17De rättfärdigas väg undviker ondska, den som aktar (skyddar) sin väg, bevarar sitt liv.
18Stolthet går före undergång, och en arrogant (högmodig) ande före fall (olycka).
19Bättre att vara bland de fattiga och ha en ödmjuk ande, än att dela byte från orätt vinning med de stolta (högmodiga).
20Den som agerar vist (följer Guds ord) får framgång, den som förtröstar på Herren blir välsignad (glad, lycklig, avundsvärd).