1En vis kvinna bygger ständigt upp sitt hem, men den dåraktiga river ner (slår sönder) det med sina egna händer.
2Den som vandrar i rättfärdighet fruktar Herren i vördnadsfull tillbedjan, men den som går krokiga vägar (är moraliskt fördärvad, lämnar den rätta vägen) föraktar honom.
3I en dåres mun växer högmod lika snabbt som en planta skjuter nya skott de uppblåsta orden ger god näring för högmodet, men de visa beskyddas av sina ödmjuka ord.
4Där det inte finns några oxar, är stallet rent, men en oxes styrka möjliggör en stor vinst (stor skörd).
5Ett ärligt vittne ljuger inte, men ett falskt vittne andas ut lögner ljuger lika ofta och naturligt som han andas.
6En dåre (som hånar Gud) söker visdom men finner den inte hans attityd hindrar honom, men kunskap kommer lätt för den som har förstånd (insikt, förståelse).
7Håll dig på avstånd från en dåraktig (självgod) människa, du kommer inte höra något vettigt från den personen.
8Visheten hos en förståndig (välbetänkt, försiktig, aktsam) människa gör att hon vet vart hon går, men dårskapen hos dårarna leder dem vilse.
9Dårarna hånar (skrattar, gör sig löjliga över) skuldoffer (bekännelse av och upprättelse från en synd som ingen annan vet om), men hos de rättfärdiga finns Guds favör (gillande).
10Hjärtat känner bäst sin egen bitterhet (oförsonlighet, hårdhet), och ingen främling kan heller dela dess glädje.
11De ogudaktigas hus (permanenta boningar, familjer) ska bli ödelagda, men de rättfärdigas tält (nomaders temporära tält, boningar, familjer) ska blomstra.
12Det finns en väg som verkar rätt för en människa, men till slut kan den leda till döden.
13Även mitt i ett skratt kan hjärtat vara sorgset (värka), och slutet på en sådan ytlig glädje är sorg (tyngd).
14Den som har vänt om från den rätta vägen i sitt hjärta (den som är opålitlig, har lämnat Gud) får betala för sina val mättas av frukten av sina egna vägar, däremot blir en god människa belönad för sina beslut.
15Den oförståndige (omedvetne, dåraktige, utan hämningar) tror på varje ord han hör, men den förståndige tittar (aktar, överväger, är medveten om) vart han går.
16En vis man inser (misstänker) fara och undviker ondska, men dåren är våghalsig (självsäker) och handlar övermodigt.
17Den som är hetlevrad handlar dåraktigt, en man som har onda planer är hatad.
18De oförståndiga (dåraktiga, hämningslösa) ärver (samlar på sig) oförstånd (dårskap), men den förståndige är krönt (ärad) med kunskap (insikt, förståelse).
19Ondskan måste böja sig inför det goda, och de ogudaktiga människorna står bönfallande och bedjande vid de rättfärdigas portar (dörr, stad).
20Den fattige är hatad även av sina egna grannar, men de rika har många som vill vara deras vänner.
21Den som föraktar sin granne syndar mot Gud, sin granne, och sig själv, men glad (lycklig, välsignad) är den som förbarmar sig över (är vänlig mot) de ödmjuka (betryckta, på grund av orättvisor).
22Är det inte så att de som planerar ondska själva vandrar vilse, men de som planerar (tänker ut) godhet möter nåd (trofast kärlek) och sanning (trofasthet).
23I allt arbete så finns det en vinst (förtjänst), men tomt prat leder bara till fattigdom (behov).
24De visas krona (ära) är deras rikedom, medan dårskapen hos de självsäkra dårarna inte är annat än enfald (oförnuft, dårskap).
25Ett vittne som talar sanning i rätten räddar liv, medan ett falskt (manipulerande) vittne talar lögner och sätter oskyldigas liv i fara.
26Den som i vördnadsfull tillbedjan fruktar Herren har stor trygghet (frimodighet, säkerhet), hans barn har alltid en säker tillflyktsplats.
27Att i vördnadsfull tillbedjan frukta Herren är en källa till liv, den gör att dödliga fällor kan undvikas.
28En konungs ära (majestät, skönhet) beror på hur många undersåtar han har, är det brist på människor i hans tjänst så blir det hans fall.