8Aby nebývali jako otcové jejich, pokolení zpurné a protivné, národ, kterýž nenapravil srdce svého, a nebyl věrný Bohu silnému duch jeho.
9Jako synové Efraim zbrojní, ač uměle z lučiště stříleli, však v čas boje zpět se obrátili,
10Nebo neostříhali smlouvy Boží, a v zákoně jeho zpěčovali se choditi.
11Zapomenuli se na činy jeho, a na divné skutky jeho, kteréž jim ukázal.
12Před otci jejich činil divy v zemi Egyptské, na poli Soan.
13Rozdělil moře, a převedl je; učinil, aby stály vody jako hromada.
14Vedl je ve dne v oblace, a každé noci v jasném ohni.
15Protrhl skály na poušti, a napájel je jako z propastí velikých.
16Vyvedl potoky z skály, a učinil, aby vody tekly jako řeky.
17A však vždy přičíněli hříchů proti němu, a popouzeli Nejvyššího na poušti.
18A pokoušeli Boha silného v srdci svém, žádajíce pokrmu podlé líbosti své.
19A mluvili proti Bohu, řkouce: Zdaliž bude moci Bůh silný připraviti stůl na této poušti?
20Aj, udeřilť jest v skálu, a tekly vody, a řeky se rozvodnily. Zdali také bude moci dáti chleba? Zdali nastrojí masa lidu svému?
21A protož uslyšav Hospodin, rozhněval se, a oheň zažžen jest proti Jákobovi, a prchlivost vstoupila na Izraele,
22Proto že se nedověřili Bohu, a neměli naděje v spasení jeho,
23Ačkoli rozkázal oblakům shůry, a průduchy nebeské otevřel,
24A dštil na ně mannou ku pokrmu, a obilé nebeské dával jim.
25Chléb mocných jedl člověk, seslal jim pokrmů do sytosti.
26Obrátil vítr východní u povětří, a přivedl mocí svou vítr polední.
27I dštil na ně masem jako prachem, a ptactvem pernatým jako pískem mořským.
28Spustil je do prostřed vojska jejich, a všudy vůkol stanů jejich.
29I jedli, a nasyceni jsou hojně, a dal jim to, čehož žádali.