15Lenost přivodí tvrdý sen, a duše váhavá lačněti bude.
16Ten, kdož ostříhá přikázaní, ostříhá duše své; ale kdož pohrdá cestami svými, zahyne.
17Kdo uděluje chudému, půjčuje Hospodinu, a onť za dobrodiní jeho odplatí jemu.
18Tresci syna svého, dokudž jest o něm naděje, a k zahynutí jeho neodpouštěj jemu duše tvá.
19Veliký hněv ukazuj, odpouštěje trestání, proto že poněvadž odpouštíš, potom více trestati budeš.
20Poslouchej rady, a přijímej kázeň, abys vždy někdy moudrý byl.
21Mnozí úmyslové jsou v srdci člověka, ale uložení Hospodinovo toť ostojí.
22Žádaná věc člověku jest dobře činiti jiným, ale počestnější jest chudý než muž lživý.
23Bázeň Hospodinova k životu. Takový jsa nasycen, bydlí, aniž neštěstím navštíven bývá.
24Lenivý schovává ruku svou za ňadra, ani k ústům svým jí nevztáhne.
25Ubí posměvače, ať se hlupec dovtípí; a potresci rozumného, ať porozumí umění.
26Syn, kterýž hanbu a lehkost činí, hubí otce, a zahání matku.
27Přestaň, synu můj, poslouchati učení, kteréž od řečí rozumných odvozuje.