10On nagnu nebesa i siđe, pod nogama oblaci mu mračni.
11Na keruba stade i poletje; na krilima vjetra zaplovi.
12Ogrnu se mrakom kao koprenom, prekri se tamnim vodama i oblacima tmastim,
13od blijeska pred licem njegovim užga se ugljevlje plameno.
14Jahve s neba zagrmje, Svevišnjega glas se ori.
15Odape strijele i dušmane rasu, izbaci munje i na zemlju ih obori.
16Morska se dna pokazaše, i temelji svijeta postaše goli od strašne prijetnje Jahvine, od olujna daha gnjeva njegova.
17On pruži s neba ruku i mene prihvati, iz silnih voda on me izbavi.
18Od protivnika moćnog mene oslobodi, od dušmana mojih jačih od mene.
19Navališe na me u dan zlosretni, ali me Jahve zaštiti,
20na polje prostrano izvede me, spasi me jer sam mu mio.
21Po pravednosti mojoj Jahve mi uzvrati, po čistoći ruku mojih on me nagradi,
22jer čuvah putove Jahvine, od Boga se svoga ne udaljih.
23Odredbe njegove sve su mi pred očima, zapovijedi njegove nisam odbacio,
24do srži odan njemu sam bio, čuvam se grijeha svakoga.
25Jahve mi po pravdi mojoj vrati, čistoću ruku mojih vidje.
26S prijateljem ti si prijatelj, poštenu poštenjem uzvraćaš.
27S čovjekom čistim ti si čist, a lukavca izigravaš,
28jer narodu poniženu spasenje donosiš, a ponižavaš oči ohole.