42і казали: Хиба се не Ісус, син Йосифів, котрого знаємо ми батька й Матїр? Як же Він каже: Що з неба зійшов я?
43Озвав ся ж Ісус і рече їм: Не миркайте між собою.
44Нїхто не може прийти до мене, коли Отець, пославший мене, не притягне його, й я воскрешу його останнього дня.
45Написано в пророків: І будуть усї навчені від Бога. Тим кожен, хто чув од Отця і навчивсь, приходить до мене.
46Не то, щоб Отця хто видїв, тільки Той, хто від Бога, Той видїв Отця.
47Істино, істино глаголю вам: Хто вірує в мене, має життє вічне.
48Я хлїб життя.
49Батьки ваші їли манну в пустинї, та й повмирали.
50Се хлїб, що з неба сходить, щоб, хто їсть Його, не вмер.
51Я хлїб живий, що з неба зійшов. Коли хто їсть сей хлїб, жити ме по вік; а хлїб, що я дам, се тіло моє, що я дам за життє сьвіту.
52Змагались тодї між собою, говорячи: Як може Він дати нам тіло їсти?
53Рече ж їм Ісус: Істино, істино глаголю вам: Як не їсте тіла Сина чоловічого й не пєте Його крові, не маєте життя в собі.
54Хто їсть тіло моє і пє мою кров, має життє вічне, і я воскрешу його останнього дня.
55Тїло моє справді єсть їжа, а кров моя справді єсть напиток.
56Хто їсть тїло моє і пє кров мою, в менї пробуває, а я в йому.
57Як післав мене живий Отець, і я живу Отцем, так і хто їсть мене, й той жити ме мною.
58Се хлїб, що з неба зійшов. Не як батьки ваші їли манну та й повмирали; хто їсть сей хлїб, жити ме по вік.
59Се Він глаголав у школі, навчаючи в Капернаумі.
60Многі ж слухавши з учеників Його казали: Жорстоке се слово; хто може його слухати?
61Знаючи ж Ісус сам у собі, що миркають про Него ученики Його, рече їм: Се вас блазнить?
62Що ж, коли побачите Сина чоловічого, як входить туди, де перше був?
63Се дух, що оживлює; тіло не годить ся нї на що. Слова, що я глаголю вам, се дух і життє.
64Тільки ж є такі між вами, що не вірують. Знав бо з почину Ісус, котрі не вірують, і хто зрадить Його.