72Ліпший для мене Закон Твоїх уст, аніж тисячі золота й срібла.
73Руки Твої створили мене й збудували мене, подай мені розуму, й хай я навчусь Твоїх заповідей!
74Хто боїться Тебе, ті побачать мене та й зрадіють, бо я Твого слова чекаю!
75Знаю я, Господи, що справедливі були Твої присуди, і справедливо мене понижав Ти.
76Нехай буде милість Твоя на розраду мені, за словом Твоїм до Свого раба.
77Нехай зійде на мене Твоє милосердя, й я житиму, бо Закон Твій розрада моя.
78Нехай гордуни посоромлені будуть, бо робили нечесно, а я буду роздумувати про накази Твої.
79До мене повернуться ті, хто боїться Тебе, і пізнають свідоцтва Твої.
80Нехай серце моє буде чисте в Твоїх постановах, щоб я не посоромився!
81Душа моя слабне від туги за спасінням Твоїм, чекаю я слова Твого!
82За словом Твоїм гаснуть очі мої та питають: Коли Ти потішиш мене?...
83Хоч я став, як той міх у диму, та Твоїх постанов не забув.
84Скільки днів для Твого раба? Коли присуда зробиш моїм переслідникам?
85Гордуни покопали були мені ями, що не за Законом Твоїм.
86Усі Твої заповіді справедливі; неправдиво мене переслідують, допоможи Ти мені!
87Малощо не погубили мене на землі, та я не покинув наказів Твоїх!
88Оживи Ти мене за Своїм милосердям, і я буду триматися свідчення уст Твоїх!
89Навіки, о Господи, слово Твоє в небесах пробуває.