10(89-11) Ти стиснув Рагава, як трупа, і сильним раменом Своїм розпорошив Своїх ворогів.
11(89-12) Твої небеса, Твоя теж земля, вселенна і все, що на ній, Ти їх заложив!
12(89-13) Північ та південє Ти їх створив, Фавор та Хермон співають про Ймення Твоє.
13(89-14) Могутнє рамено Твоє, рука Твоя сильна, висока правиця Твоя!
14(89-15) Справедливість та право підстава престолу Твого, милість та правда обличчя Твоє випереджують!
15(89-16) Блаженний народ, що знає він поклик святковий, Господи, вони ходять у світлі обличчя Твого!
16(89-17) Радіють вони цілий день Твоїм іменням, і підвищуються Твоєю справедливістю,
17(89-18) бо окраса їхньої сили то Ти, а Твоєю зичливістю ріг наш підноситься,
18(89-19) бо щит наш Господній, а цар наш від Святого ізраїлевого!
19(89-20) Тоді богобійним Своїм промовляв Ти в об'явленні та говорив: Я поклав допомогу на сильного, Я вибранця підніс із народу:
20(89-21) знайшов Я Давида, Свого раба, Я його намастив Своєю святою оливою,
21(89-22) щоб із ним була сильна рука Моя, а рамено Моє вміцнило його!
22(89-23) Ворог на нього не нападе, а син беззаконня не буде його переслідувати,
23(89-24) його ворогів поб'ю перед обличчям його, і вдарю його ненависників!
24(89-25) із ним Моя вірність та милість Моя, а Йменням Моїм його ріг піднесеться,
25(89-26) і Я покладу його руку на море, і на ріки правицю його.
26(89-27) Він Мене буде звати: Отець Ти мій, Бог мій, і скеля спасіння мого!
27(89-28) Я вчиню його теж перворідним, найвищим над земних царів.
28(89-29) Свою милість для нього навіки сховаю, і Мій заповіт йому вірний,
29(89-30) і насіння його покладу Я навіки, а трона його як дні неба!
30(89-31) Коли ж його діти покинуть Закона Мого, і не будуть держатись наказів Моїх,
31(89-32) коли ізневажать Мої постанови, і не будуть держатись наказів Моїх,
32(89-33) тоді палицею навіщу їхню провину, та поразами їхнє беззаконня!
33(89-34) А ласки Своєї від нього Я не заберу, і не зраджу його в Своїй вірності,
34(89-35) не збезчещу Свого заповіту, а що було з уст Моїх вийшло, того не зміню!
35(89-36) Одне в Своїй святості Я присягнув, не повім Я неправди Давидові:
36(89-37) повік буде насіння його, а престол його передо Мною як сонце,
37(89-38) як місяць, він буде стояти повіки, і Свідок на хмарі правдивий... Села.
38(89-39) А Ти опустив та обридив, розгнівався Ти на Свого помазанця,
39(89-40) Ти неважливим зробив заповіта Свого раба, Ти скинув на землю корону його,
40(89-41) всю горожу його поламав, твердині його обернув на руїну!...