90З роду в рід Твоя правда; Ти землю поставив і стала вона,
91усі за Твоїми судами сьогодні стоять, бо раби Твої всі.
92Коли б не Закон Твій, розрада моя, то я був би загинув в недолі своїй!
93Я повік не забуду наказів Твоїх, бо Ти ними мене оживляєш.
94Твій я, спаси Ти мене, бо наказів Твоїх я шукаю!
95Чекають безбожні забити мене, а я про свідоцтва Твої розважаю.
96Я бачив кінець усього досконалого, але Твоя заповідь вельми широка!
97Як я кохаю Закона Твого, цілий день він розмова моя!
98Твоя заповідь робить мудрішим мене від моїх ворогів, вона бо навіки моя!
99Я став розумніший за всіх своїх учителів, бо свідоцтва Твої то розмова моя!
100Став я мудріший за старших, бо держуся наказів Твоїх!
101Я від кожної злої дороги повстримую ноги свої, щоб держатися слова Твого.
102Я не ухиляюся від Твоїх присудів, Ти бо навчаєш мене.
103Яке то солодке слово Твоє для мого піднебіння, солодше від меду воно моїм устам!
104Від наказів Твоїх я мудріший стаю, тому то ненавиджу всяку дорогу неправди!
105Для моєї ноги Твоє слово світильник, то світло для стежки моєї.
106Я присяг і дотримаю, що буду держатися присудів правди Твоєї.
107Перемучений я аж занадто, за словом Своїм оживи мене, Господи!
108Хай же будуть приємні Тобі жертви уст моїх, Господи, і навчи Ти мене Своїх присудів!
109У небезпеці душа моя завжди, але я Закону Твого не забув.
110Безбожні поставили пастку на мене, та я не зблудив від наказів Твоїх.
111Я навіки свідоцтва Твої вспадкував, бо вони радість серця мого.
112Я серце своє нахилив, щоб чинити Твої постанови, повік, до кінця.
113Сумнівне ненавиджу я, а Закона Твого покохав.
114Ти моя охорона та щит мій, чекаю я слова Твого.
115Відступіться від мене, злочинці, і я буду держатися заповідей мого Бога!
116За словом Своїм підіпри Ти мене, і я житиму, і в надії моїй не завдай мені сорому!
117Підкріпи Ти мене і спасуся, і я буду дивитися завжди в Твої постанови!
118Ти погорджуєш усіма, хто від Твоїх постанов відступає, бо хитрощі їхні неправда.
119Всіх безбожних землі відкидаєш, як жужель, тому покохав я свідоцтва Твої.
120Зо страху Твого моє тіло тремтить, й я боюсь Твоїх присудів!
121Я право та правду чиню, щоб мене не віддав Ти моїм переслідникам.